When he sings songs from our childhood, attempting words that not even I could remember, he reminds me of one thing: how little we know about the mind, and how wonderful the unknown must be.
Kad pjeva pjesme iz našeg djetinjstva, prisjećajući se riječi kojih se čak ni ja ne mogu sjetiti, podsjeti me koliko malo znamo o umu i koliko divne moraju biti njegove nepoznanice.