"How can this movement be so passionate about saying we don't have throwaway stuff, no throwaway dead materials, and yet accept throwaway lives and throwaway communities like Cancer Alley?"
Kako ovaj pokret može biti tako strastven i tvrditi da nemamo stvari za bacanje, nemamo materijala za bacanje, i istovremeno prihvatiti živote koji se odbacuju i odbačene  zajednice poput "Doline Raka?"