Just to know that Jaguar shamans still journey beyond the Milky Way, or the myths of the Inuit elders still resonate with meaning, or that in the Himalaya, the Buddhists still pursue the breath of the Dharma, is to really remember the central revelation of anthropology, and that is the idea that the world in which we live does not exist in some absolute sense, but is just one model of reality, the consequence of one particular set of adaptive choices that our lineage made, albeit successfully, many generations ago.
Samo znanje da jaguarski šamani još uvijek putuju iznad Mliječne staze, ili da mitovi inuitskih starješina još uvijek odjekuju značenjem, ili da u Himalajima, budisti još uvijek traže dah Dharme, podsjeća nas na glavno otkriće antropologije, a to je misao da svijet u kojem živimo ne postoji u jednom apsolutnom smislu, već je samo jedan od modela stvarnosti, posljedica jednog određenog seta prilagodljivih izbora koje je naš rod stvorio, čak uspješno, prije mnogo generacija.