What we're seeing now is that computers and radios are becoming so sophisticated that we're developing algorithms to let people own machines, like Wi-Fi devices, and overlay them with a sharing protocol that would allow a community like this to build its own wireless broadband network simply from the simple principle: When I'm listening, when I'm not using, I can help you transfer your messages; and when you're not using, you'll help me transfer yours.
Ono što sada vidimo je da računala i radio postaju toliko sofisticirani da razvijamo algoritme kako bismo ljudima omogućili da posjeduju sprave, poput bežičnih uređaja i prekriju ih s protokolom koji bi omogućio zajednici poput ove da izgradi vlastitu bežičnu širokopojasnu mrežu na jednostavnom principu: Kada ja slušam, kada ne koristim, mogu ti pomoći prenijeti tvoje poruke. A kada ti ne koristiš, pomoći ćeš mi prenijeti moje.