Now, I may be a bit extreme, you know, in how little appetite I have for consuming memories, but even if you do more of this, there is a genuine question: Why do we put so much weight on memory relative to the weight that we put on experiences?
Možda sam ja malo ekstreman, u tome koliko malo apetita imam za korištenje sjećanja, ali i kada biste ih češće koristili, pojavljuje se opravdano pitanje. Zašto pridajemo toliku važnost sjećanjima u odnosu na važnost koju pridajemo iskustvu?