Even the relics of seemingly happier times are described as crucifying the author: “My husband and child smiling out  of the family photo; Their smiles catch onto my skin,  little smiling hooks.” Her domestic dissatisfaction and her  husband’s mistreatment of her are constant themes in her later poetry.
Čak su i tragovi naizgled sretnijih vremena opisani kao vrlo mučni za autoricu: „Moji suprug i dijete smiješe se s obiteljske fotografije; njihovi se osmijesi zabijaju u moju kožu, male nasmiješene kuke.” Nezadovoljstvo obiteljskim životom i suprugovo zlostavljanje stalne su teme njezine kasnije poezije.